Причому думки щодо доцільності щеплень розділились у суспільстві на діаметрально протилежні, а прихильники і противники розбилися на два непримиренні табори. Виникла така ситуація не лише через масові кампанії з імунізації вакцинами сумнівної якості. Сум’яття спровокували насамперед колізії в українському законодавстві.
У чинному законі України про захист населення від інфекційних хвороб, зокрема в пункті №15 цього документа, йдеться про те, що діти, які не мають профілактичних щеплень, не можуть бути прийняті до дитячих освітніх закладів. А закон про освіту, навпаки, забороняє освітянам порушувати право дітей на здобуття знань. Отже, заручниками ситуації стають не тільки педагоги та медичні працівники, а й батьки та маленькі громадяни країни. Як наслідок, маємо надзвичайно складну й небезпечну ситуацію – профілактичними щепленнями на сьогодні охоплено лише від сорока до сімдесяти відсотків дітей. А для того, аби домогтися ефективного захисту суспільства від небезпечних інфекцій, охоплення повинно становити 95%. Усі ці обставини змусили депутатів Київради затвердити проект рішення «Про звернення депутатів Київради до Комітету Верховної Ради України з питань охорони здоров’я та Комітету Верховної Ради України з питань науки й освіти щодо врегулювання проблеми прийняття нещеплених дітей до середніх та дошкільних навчальних закладів України».
- Це рішення потрібно неодмінно ухвалювати на державному рівні, – зазначила головний спеціаліст відділу організації лікувально-профілактичної допомоги дітям ГУОЗ та МЗ Тетяна Дубініна. – Або ми поставимо питання про обов’язковість профілактичних щеплень з метою захисту від інфекційних захворювань, або узаконимо право батьків стовідсотково вирішувати це самостійно. Наразі навіть у самому наказі стосовно щеплень є суперечність: з одного боку, вакцинація є обов’язковою на території нашої держави, з іншого, робити щеплення чи ні – це право батьків. Звісно, це можна назвати здобутком демократії, але наше суспільство ще не готове сприймати правильно таку міру свободи й нести за свій вибір відповідальність. Досвід інших країн свідчить про те, що там це питання люди розглядають передовсім з економічного погляду, а тому розуміють, що мати інфекційні хвороби значно небезпечніше, ніж вакцинуватися від них. Тому там такої проблеми, як у нас, нині не існує.
Зважаючи на актуальність питання, депутати Київради висловили сподівання, що їхнє звернення буде невдовзі розглянуте в парламенті, оскільки ця проблема однаково гостро стоїть у всіх регіонах України і стосується всіх освітніх закладів.
- Маємо надію, що наше звернення не залишиться поза увагою депутатів профільних комітетів Верховної Ради, а відтак, буде найближчим часом розглянуте й у парламенті. Сподіваємось, що до 1 вересня 2010 року ми вже матимемо чіткі правила, за якими дітей прийматимуть до навчальних закладів. Важливо також визначити обґрунтування порядку й необхідності профілактичних щеплень на державному рівні, а також відповідальність батьків, котрі проігнорували вакцинацію, та представників влади, які порушили цей порядок. Тобто на державному рівні треба закріпити порядок і відповідальність усіх сторін. Варто нарешті усвідомити, що ризики від щеплення набагато менші, ніж наслідки тяжких інфекційних хвороб, – підсумувала голова постійної комісії з питань охорони здоров’я та соціального захисту Алла Шлапак.
«Вечірній Київ»
Источник: Хрещатик - Київська мунiципальна газета | Прочитать на источнике
Добавить комментарий к новости "Дискусії довкола профілактичних щеплень в Україні останнім часом набули майже кримінального присмаку"